Kingston, Jamaica Januar 1802
-God morgen, mine herrer. -En sort dag for alle.
-Specielt for officerer på Renown. -Og kaptajn Saywer.
Det er ikke behagelige omstændigheder at møde mr. Hornblower på igen.
-Nej. -Men de skyldige må straffes.
Hvis de er skyldige.
Rejs Dem!
Retten er sat.
Officerer på HMS Renown...
De står anklaget for at have frataget kaptajn James Sawyer befalingen,-
-og for i strid med kong George ll´s krigslove-
-at have begået mytteri.
-Vi er udenfor skudvidde. -Kun for øjeblikket.
Fem minutter til... det vil jeg nødigt tænke på.
-Skynd Dem, Matthews. -Syv færdige, fire tilbage.
De skal have en anstændig begravelse, det vil jeg have, når min tid kommer.
Jo før vi er klar, jo før kan vi sætte kurs mod Jamaica.
-lkke, mr. Hornblower? -Jo, sir.
-Sir? Hvordan har kaptajnen det? -Lidt bedre.
Befri mig.
Befri straks Deres kaptajn.
De er ikke Dem selv, sir.
-Jeg kender Dem. -Stå ikke bare der, mr. Wellard...
-Mr. Buckland beder hilse og... -Tak.
Jeg kommertilbage om en time.
Et dusin til og De kurrer som en due.
Jeg er ikke Deres prügelknabe nu, sir.
l troen på genopstandelsen overgiver vi disse mænd til havet.
James McNeil.
Matthew Chandler.
Vi beder også for kaptajns Sawyers snarlige helbredelse.
-Hykler. -Hvem sagde det?
Vi beder også for en hurtig rejse til Kingston,-
-så vi kan lægge den hertragedie bag os.
Jeg ville ikke sejle op ad Themsen med den her besætning.
Vi har ikke noget valg.
l den slags situationer, er enhver sig selv nærmest.
Hvis vi sejler bag fortet og rundt om vigen, er der en god strand.
Så kan vi angribe fortet fra land.
Når vi hartaget fortet, er spanierne spærret inde i vigen.
Umuligt. Vi sejler mod Kingston ved daggry, mr. Bush?
Vi har forsøgt at udføre vores ordrer, men uden held.
Det sidste, de venter, er et angreb mere.
-Hvornår skulle vi så gå til angreb? -l aften.
-l beskyttelse af mørket. -Overrumplingseffekten, sir.
De harfart på, mr. Hornblower.
Men det er for risikabelt. Moralen er skrøbelig nok i forvejen.
Det byder mig imod at opgive, men De har sikkert ret.
Vi bliver stillet for retten i Kingston.
Vi har intet at frygte. Vi handlede for skibets bedste.
Kaptajn Saywer havde sænket hende, hvis vi ikke havde handlet.
Desuden har vi lægens ord. "Uegnet til at befale."
Ser man det...
De smeder nok rænker.
For pokker da! Hent dr. Clive!
En af jer anbragte sine beskidte hænder på min ryg.
Jeg kommer i tanke om hvem.
Dr. Clive, er der ikke noget, De kan gøre for ham?
Hvad havde De tænkt Dem, mr. Buckland?
-Var kaptajnen rask eller ej? -Ja, sir.
-Nå? -Han var upasselig, midlertidigt.
Efter hans fald ned i lastrummet.
-"Uegnet til at føre befaling." -Et ligefremt ordvalg.
-Ja, og ikke en hvid værd. -Ja så?
-Jeg samtykkede kun under tvang. -Han bliver vores død.
Var der nogen, som tvang Dem?
-Rettede De en pistol mod Dem? -Nå, Ja eller nej?
lkke et våben. Vi var under beskydning, og i kampens hede...
Traf man beslutningen om at tilbageholde kaptajnen.
-Hvem traf beslutningen? -Løjtnant Hornblower.
Mr. Buckland var seniorofficer. Hvorfor gav han ikke ordren?
De spørgsmål bør De rette til mr. Buckland.
Fungerende kaptajn...
En passende titel til ham.
Han spiller en rolle, han ikke selv tror på.
Archie, vi har allerede mistet en kaptajn.
Ja, jeg ved det.
Men vi kunne være halvvejs til fortet nu, hvis bare mr. Bush...
-Tilgiv mig. -Overrumplingseffekten, mr. Kennedy.
Det er vel kernen i Deres forslag?
-Og en god plan, den gør Dem ære. -Men, sir...
Jeg begik en fejl tidligere, som vi må prøve at gøre god igen.
-Det haster. -For gør vi intet, bliver vi hængt.
-Hvornår? -l aften. Er l med?
-Du kender straffen for at desertere. -Galgen. Og hvad så?
Bliver jeg om bord, bliver jeg slået ihjel, du og jeg har mange fjender.
-Nå? -Skulle jeg lade kaptajnen i stikken?
Hvad foregår der her?
Det er ja.
Hvor skal du hen?
Kugler og krudt, en musket pr. mand.
Fart på.
-Hvor blev du af? -Jeg kan ikke forlade ham.
-Sawyer kan ikke huske sit eget navn. -Jeg har sejlet med ham i mange år.
Jeg tager med til Kingston og sørgerfor, De bliver hængt.
Et lille minde om mig.
Kaptajnen er skadet desertører...
Men trods det vælger mr. Buckland at fortsætte missionen.
Ja, sir, med vores fulde støtte.
-Må jeg spørge hvorfor? -Det var vores pligt.
-Overfor hvem? -Vores kaptajn, mens han var...
Upasselig.
James Sawyer var heldig, da han fik De fire herrer om bord.
De taler om pligt, mr. Hornblower, lad mig tale om ærgerrighed.
De er steget hurtigt i graderne.
Jeg har været så heldig at nå langt.
-De når sikkert højere endnu. -Hvis jeg er berettiget til det.
Vi kan ikke dømme en mand for at udvise dygtighed.
Hvordan beviser en ung mand sig selv på en langsom rejse fjernt fra kamp?
Med mindre han aner en mulighed, En skrøbelig kaptajn,-
-en 1. løjtnant travlt optaget af sine nye opgave...
En mulighed for at tage et skridt op ad rangstigen.
Hvad ville den her unge mand gøre, hvis han er ærgerrig nok?
Jeg skal nok få mit svar, vær sikker på det.
Op og i gang!
Kom så!
Hvad i...?
De er stukket af... De svin er stukket af! Styles!
På dæk!
Hold jerfra rælingen! Enhver der bare ser på vandet, bliver skudt!
Hold jerfra rælingen!
-Nå, mr. Matthews? -Der savnes 34 mand.
Undskyld, der savnes 33 mand.
Treogtredive...
Jeg...er ikke helt sikker på den bedste fremgangsmåde.
Hvis jeg må foreslå...
Jeg tror, besætningen er bange for, hvad der venter os i Kingston.
De mener noget at samles omkring.
Mener De, jeg skal angribe fortet?
Men det skal ske hurtigt.
Hvis vi fejler, er jeg dobbelt fordømt.
Gør det, mr. Bush. Lad os prøve at redde os selv.
Vi angriber fortet.
Vi må skynde os, det lysner.
Hvis det var besluttet tidligere...
Vi må forlide os på overraskelsen og lidt spansk sløvhed.
Forsigtig mr. Wellard, de skal nødigt vide, vi er hertil morgenmad.
-Hold Dem til mig, så hjælper jeg. -Rigtigt, vi støtter hinanden.
-Som De gjorde, da de slog hovedet. -Jeg gør min pligt.
-Horatio... -Hvad er der?
-Det er Randall og desertørerne. -Bliv i dækning.
Der er ikke noget at frygte.
Gode Gud...
Vi er vel enige om, at kaptajn Sawyers gode navn skal bevares?
Naturligvis.
Ja, men set i perspektivet af de unge officerer situation.
En de var uden skyld i.
-Jeg ønsker bare en entydig dom. -Skal vi hænge dem i nærmeste rånok?
Nej, intet så spektakulært.
-Men hvis der var en mand... -En syndebuk?
En skyldig.
Med ond motivation, jaloux, ærgerrig...
-Hvem har De i tankerne? -Det erfortidligt at sige.
Men vi skal nok finde en...
En som kan fjerne stanken.
Spanierne er åbenbart mere på vagt, end vi troede.
-Horatio? -Tror De, det er spaniernes værk?
lngen skudveksling, ingen tegn på kamp, de døde i deres søvn.
-Tilladelse til at begrave de døde? -Der er ikke tid.
Mr. Hobbs...
Hobbs... Det lader til Randall bliver morgenmad for krabberne trods alt.
Egentlig burde De ligge der med ham.
Hvis De hæver stemmen en gang til, slår jeg Dem ihjel med de bare næver.
Ja, sir.
-Og jeg syntes, Sawyer var et svin. -Et godt råd, knyt sylten.
Gå så stille l kan.
-Hvis det ikke varfor spanierne... -Med held venter de os ikke.
-Hvis det ikke var dem, hvem så? -Jeg vil nødigt gætte.
-Kom ind. -Sover han?
-Papirarbejde, dr. Clive. -Det følger med rangen.
Hver side læses af admiralitetet, jeg må være yderst nøjagtig.
Det her hjælper mig altid.
"lngen ro for det hoved, der bærer kroen."
Passer det ikke, fungerende kaptajn?
Specielt når man ikke erfødt til at være leder.
Han er vågen.
De er ikke rask. jeg arbejder i messen.
-Ja, løb bare. -Kaptajn, forhold Dem rolig.
Min løjtnant kan ikke træffe beslutninger, er ikke i kontrol-
-har ingen autoritet, svajer som vinden...
Befri mig, så skal jeg tale Deres sag i Kingston, de erfor ung til galgen.
-Ti. -Og for gammel til alt andet.
Dr. Clive, mere laudanum.
Han har allerede fået nok til en okse.
Der er brug for Dem på dæk, sir.
Det er min båd...
Hvad i alverden...
Jeg er Francois Lefanu, oberst for Santo Domingos frie hær.
Det her er ikke Deres krig!
Frie hær? Hvad laver han med min båd og mine mænd?
-Skal jeg give ordre til ild? -Nej, ikke før jeg...
Sir, hjælp os!
Afleverer min mænd, eller jeg åbner ild!
Vi har befriet øen for vores eget folks skyld.
De kan bede ham komme om bord.
-Han er indenfor skudvidde. -Nej, sagde jeg!
-Nå? -Jeg tror, vi har overtaget.
-Ja, minsandten. -Hvad nyt?
Vil De observere fjenden, mr. Kennedy?
Du godeste.
-Han kender åbenbart sin pligt. -Selv nu.
Så er det vist nok, husk, hvorfor vi er her.
Kald Deres mænd tilbage, så undgår De mere blodsudgydelse.
-Hvad mener De? -Randall og de andre desertører.
Vi troede, De var spaniere. Vi ønsker ikke at kæmpe mod Dem.
Kald Deres folk tilbage, så sker der ikke noget med de to her.
-Mr. Buckland...? -Øjeblik.
Kom med dem.
Er de stadig i gang?
Sidste advarsel, hvis De bare ånder i utide, drejer jeg halsen om på Dem.
Sæt straks mine mænd fri. Frigiv straks mine mænd.
Læg an!
Skal vi åbne ild?
-Hvem er det fjols som... -Nej, sagde jeg!
Jeg gav ingen ordre!
Sir...
Fremad!
-Det her vil De fortryde! -Lad!
Besætningen handlede på eget initiativ, spanierne er advarede.
-Det ved vi ikke med sikkerhed, -Jo, det tror jeg.
Vi skulle være sejlet mod Kingston, som jeg ønskede.
Vi sætter kurs mod vigen, jeg vil hente eventuelle overlevende.
Gruppering ved tårnet!
Archie! Det er din ven fra tårnet.
-Hvad laver han deroppe. -Følg mig.
-Hvor skal De hen? -Marinesoldater herhen!
Vi må finde Hobbs og krudtet.
Der er kun en vej, og det er op.
Alt hvad der ikke er vegetation, Vand et rør hvad som helst.
-Hvad pokker laver vi her? -Den officer.
Hvordan kom han over til fortet?
l dagslys, under krydsild... Der må være en indgang.
Herovre, sir.
-Tillad mig, amigo. -Æd det grin i dig, dit svin!
-Hvad er det her? -Det er vores bagindgang.
Den er ikke speciel bred.
Hvad?
Hvordan går det?
-Hvad kan de se? -lkke noget endnu.
-Kysten er klar. -Fir ham ned, forsigtig...
-Hvordan gik det? -Der er ikke brækket noget, sir.
Hvad ser De? Mr. Wellard?
-Hvad ser De? -De kommer.
Skyd!
Løb knægt!
Højre om!
Den pokkers Hornblower...
-Mr. Wellard? -Sir?
Fremad!
Venstre flanke!
-Det er håbløst, sir. -Jeg siger, når det er håbløst.
-Hvad gør vi? -Sigt midt i gruppen.
Kapituler!
Hvis De skulle se mr. Hornblower, så sig...glem det.
Fremad!
-Kapituler! -Sig, han bliver hængt fra rånokken.
Det glæder mig, at se Dem velbeholden, mr. Bush.
-Folkens, herhen! -Fremad!
Den vej!
Kapitulerer De?
-Er Renown i syne? -De spanske skibe undslipper.
Læg an!
Kapitulerer De nu?
Sir!
Renown er stadig ikke i syne.
Hvis De skibe når ud til havet, var angrebet forgæves.
lldkugler!
-Tillader De? -Gerne.
Fyr!
-Mr. Kennedy? -20 meter for kort. Havet koger!
Jeg vil se brændende skibe, ikke kogende hav!
Den her kugle er for stor. Og jeg kan ikke lide den her...
-Stop! -Den eksploderer!
Forlad kanonen! Løb!
-Jeg ved alt om overophedet metal. -Er det udvidelseskoefficienten?
Livsfarligt.
Det glæder mig, du kan grine af mine elementære fejltagelser, Archie.
Vi har ikke tid til selvransagelse. Essen venter.
Hal op!
Gørfast!
Det må have været svært at overtale dem til at komme tilbage.
-Jeg forstår deres modvilje. -Absolut.
-Tillader De? -Gerne
Hal hende ud!
Og...fyr!
Mr. Kennedy?
En træffer. En fuldtræffer!
-Tillykke, sir. -Begynderheld.
-Hvad var det? En træffer igen? -Nej, bedre end som så.
Det er Renown, sir!
En genial plan at angribe fortet via en underjordisk tunnel.
Opfindsomt.
Men samtidig lod De mr. Bush og resten af gruppen i stikken.
Men resultatet var en triumf, er De enig, kaptajn Hammond?
-Og så lokke spanierne i deres fælde. -Nå ja...ildkuglen.
En katastrofe der kun blev undgået takket være mr. Bush.
Jeg står i stor gæld til mr. Bush.
Dumdristige handlinger, overilede beslutninger, ansvarsløst vovemod...
Er det et mål for Deres karriere?
Det er den mest sorte tolkning, jeg kan forestille mig.
Andre ville prise ham for hans opfindsomhed.
Jeg prøver bare at gøre min pligt, sir.
Det er op til os at afgøre, mr. Hornblower.
-Jeg tror, kursen er afstukket, -Ja...
Og en ung officer er allerede dømt, hvis vi skal følge kaptajn Hammond.
Det er synd. Unge Hornblower havde fremtiden for sig.
-Han tjenestegjorde under Dem, ikke? -Jo.
Han var en af de bedste, en af de allerbedste.
Jeg forstår, hvis det får Dem til at føle ubehag ved situationen
Ubehag? jeg har aldrig følt mig dårligere til mode..
Men jeg hænger ikke en mand, som er så dyrebar for mig, som...
...en af mine egne folk.
-De har et ansvar overfor loven. -Det har jeg ikke glemt.
Men jeg nægter at dømme forhastet, så admiralerne kan sove i fred.
Jeg vil veje fakta grundigt, som jeg håber, vi alle vil.
Tvivler De på det?
-Jeg beder bare om en fair retssag. -Og det skal han få.
Jeg håber bare, De ikke overraskes af det, De finder.
Ja.
Fortet ertydeligvis vores. Godt klaret, mine herrer.
Spansk båd under hvidt flag.
-Det er nok Deres befalingshavende. -Så kom jeg i tide.
De har sikkert hørt om vores lille batalje.
-Jeg håber ikke, det generede Dem. -Nej, sir.
Den Frie Hær, en bande lokale bønder. De kommer sikkert ikke tilbage.
Oberst Francisco Manuel Ortega, De kongelige lngeniørtropper.
Kaptajn Buckland, HMS Renown.
-Vil De opgive øen? -Vi er nået til et dødt punkt.
Jeg ønsker at bringe kvinder og børn i sikkerhed inklusive min hustru.
Vi har plads om bord, med Deres tilladelse sejler vi med tidevandet.
Og hvis vi nægter?
-Så bærer De det videre ansvar. -Meget vel...
-De hører fra os i løbet af en time. -Tak, mr. Hornblower.
Det var Dem, som ledte angrebet gennem tunnellen, et modigt træk.
-De bør holde øje med ham, kaptajn. -Det gør jeg, indgående.
-De får besked indenfor en time. -Som De behager.
-Jeg er bange for, vi snyder os selv. -Hvad vil de så foreslå?
-Betingelsesløs kapitulation. -Hvorfor skulle de gå med til det?
De har ikke noget valg. Vi har indtaget fortet.
Må jeg minde Dem om et gammelt hæderkronet ordsprog.
-Sig det, mr. Bush. -Sir...?
Man skal ikke skue given hest på tænderne.
Øen, sir, er på britiske hænder,
-Hvorfor vil han forlade øen? -Fordi han ved, han er besejret.
-Garnisonens forråd. -Det rækker ikke langt.
-Hvor er resten? -Det her er det hele.
Obersten talte ikke sandt. Befolkningen sulter.
Jeg frygter, fortet er under belejring.
-Belejring af hvem? -Slaveoprørere.
Jeg smed dem ud, det kan dr Clive bevidne.
En spejderpatrulje, hæren kan være en helt anden sag.
Så må vi straks forlade stedet.
Hvis vi holder hovedet koldt, kan vi måske vende det til vores fordel.
Er De klar, Matthews?
Tak, mr. Wellard.
Hvis kanonen beskadiges, trækker vi det i Deres løn, Styles.
Jeg håber, gamle Buckland har nerverne under kontrol.
Oberst, mine officerer har travlt.
-Vil De gøre mig selskab til middag? -Hvor elskværdigt af Dem.
-Måske Deres hustru vil ledsage Dem? -Med fornøjelse.
-Og så afklarer vi sagen? -Naturligvis.
De kan gå, jeg sørgerfor kaptajnen.
-Er De sikker, mr. Hobbs? -Jeg er sikker.
Godt Jones.
Hvad har løjtnanterne for?
Mit eget skib... Mine egne mænd...
Det sædvanlige, sir. -De leger befalingshavende.
-Vi er klar, sir. -Udmærket.
Hold Deres sti ren, Styles.
Har De set Hobbs?
De havde ordre til at blive hos ham til enhvertid.
-De skal møde på dækket, mr. Hobbs.
-Jeg sagde... -Og tigeren sprang ud ad buret.
-Jeg går på dækket. -Kaptajnen bliver i sin kahyt,
Hvad ville besætningen sige, hvis De så Dem nu?
-De har stadig Deres navn. -Hvad ved De om mit navn?
Jeg ved, at kommandørkaptajn James Sawyer en gang-
-besejrede tre franske fregatter på en og samme dag.
Mændene, der var med, havde aldrig set mage til mod.
Jeg tror, han har betalt for det mod, og stadig gør det.
De udgør en fare for Dem selv, jeg ønsker ikke, De skal komme til skade.
Sir...
Mr. Hornblower, vi skal af sted nu.
Fanden tage Dem.
Klar?
Tilgiv, sir, jeg har ikke lykønsket Dem for det fine arbejde i tunnellen.
Tak, mr. Hobbs.
Men det virkede, som om De aldrig havde skudt mod et menneske før.
Pistolens aftrækker gik let.
-Har De skudt et menneske. -Nej.
Det er lettere med en kniv. At stikke et menneske ned...
Specielt i ryggen, sir... Det er let.
Eller bare at skubbe ham ned i lastrummet.
Synd med kaptajnen, snothvalp!
Jo, De var så beruset af laudanum, at De ikke husker noget, knægt!
Mr. Wellard! Vi har brug for en, der kan styre kanonen forbi klippen.
De var lille nok til tunnellen, er De let nok til at sidde på kanonen?
Jeg klarer det.
Hold godt fast, De skal velbeholden til Kingston.
-Er De klar? -Klar, sir.
Hal op!
Løftede De en skibskanon op på bjerget under næsen på fjenden?
Ellers kunne vi ikke komme på skudhold.
Fortets kanoner kunne ikke nå de spanske skibe,-
-og vandet i bugten var ikke dybt nok til Renown.
-Et vovestykke. -En mulighed.
-Det var De vist alene om at mene. -Jeg forstår Dem ikke.
-Var bravadoen Deres ide? -Det var godkendt af mr. Buckland.
Men 3. løjtnanten fandt på det.
-De er under ed, glem mr. Buckland. -Det var min ide.
-Ja, det vil jeg vædde på. -Tak, mr. Hornblower.
-Hvor længe har De haft kommandoen? -Jeg er 1. løjtnant.
-Kaptajn Sawyer er indisponeret. -Vel ikke noget alvorligt?
James Sawyer? Jeg vidste ikke, vi kæmpede mod en så berømt modstander.
-Han er ikke helt sig selv. -Et mindre ildebefindende.
-Det ville være en ære at møde ham. -Senere, måske.
Mine damer og herrer... Deres sundhed.
Fortsæt sådan.
-Stop! -Afbryd og sikr.
-Hvad er der galt? -Rebet brister.
Styles, lav en slynge. Fem favne skulle være nok.
-Melder De Dem som frivillig? -Ja.
-Den holder. -Tak, Styles.
-Har du det godt, Horatio? -Ja fint, Archie.
-Jeg husker, du havde højdeskræk. -lntet erforandret, mr. Kennedy.
Det siges, man skal gøre det, man ikke bryder sig om.
-Som barn skulle jeg spise roer. -Spiser De dem nu?
Aldrig.
Kom så. Ortega venter ikke hele dagen.
-Sir, hjælp mig! -Hold fast.
-Mr. Hornblower er vel lovende? -Det håber jeg, vi alle er.
-Men unge officerer er så uerfarne, -Jeg er enig med Dem.
Mere vin, sir?
Vil De undskylde mig?
Nej, sir!
-Jeg sagde, vi ikke ville svigte Dem. -Tak.
Sir? Har De gjort noget, og glemt, De gjorde det?
Hele tiden. Skub nu fra.
Stræk!
Det er Deres valg, sir.
-Jeg troede, De stod på min side. -Jeg har altid været min egen herre.
Hvis jeg kunne kurere Dem, ville jeg gøre det.
Men De er sunket for dybt. Nu beder jeg Dem, syng ikke mere.
Som De vil.
Klar, mr. Hobbs?
-Hvor er deres officerer? -Oberst, jeg må protestere...
Jeg kender bedrag.
Hvad der end sker på land, er vi i flåden mænd af ære...
Og jeg kan forsikre Dem om...
-Hvad var det? -lndstillingsskud.
-Mod hvis skibe? -Deres.
Hvilket?
Jeg tror faktisk, vi vinder.
-50 meter for kort, mr. Hornblower. -Fuld ladning, mr. Hobbs!
Mr. Buckland, indser De, hvad De gør? uden vores skibe...
Kan de ikke flygte fra oprørerne og vil formentlig dø indenfor en uge.
Er De ikke være enig i, at De havde samme skæbne udtænkt for os?
-Det her er vanvid. -Deres skibe er udenfor fare.
De er britisk krigsbytte.
Må jeg tilbyde Dem sikker rejse til Kingston som Hans Majestæt fange.
Sergent.
Oberst, Deres sværd, hvis De vil være så venlig.
Total overgivelse, ikke dårligt af en 1. løjtnant.
Det var synd, De ikke kunne nyde Deres triumf.
Oprørerne havde allerede øen i Deres greb.
-Men De havde jo mødt Dem. -Det var en desperat handling.
En af vores både blev stjålet, og to mand var gidsler.
-Så De åbnede ild mod Dem. -Det var ulykkeligt...
Det var en fejltagelse, som senere fordunklede Deres sejr,-
-og kostede liv.
Jeg beklager tabet af liv.
De stryger flaget!
Kampen erforbi.
Sir...!
Hvem pokker er det?
-Horatio...? -Jeg tror, kampen lige er begyndt.
-Jeg giver mig ikke uden kamp. -Vi må hellere flygte, vi er kun 20.
-lkke helt tyve. -Vi trækker os. Spigr kanonen til.
Hvor længe har De været belejrede?
-Længere end jeg vil mindes. -Hvorfor angriber De så nu?
For Guds skyld, hvad er der nu?
Sir! Slut med det her vanvid.
Den fungerende kaptajn.
De mindsker min selvmedlidenhed.
-De er ikke rask, sir. -Nej, jeg er ikke rask.
Men De er overrumplet af en ren dreng,-
-intelligent, hurtig og opfindsom.
Lægen hjælper Dem.
Mindre end syv år på havet og folkene elsker ham allerede.
Selvfølgelig gør de det! Han befaler.
Det er naturligt for ham, ikke noget indlært.
Jo mere han stråler, jo mere smiler de ad Dem.
-Ja, de smiler og nikker og griner bag deres hænder.
De er en klovn, sir.
En klovn i kaptajnskasket.
Lyt til mit råd og slå til først.
Ellers overtager han Deres skib. Og De er en død mand, før De ved det.
-Båden er klar. -Giv ham det, han har brug for.
-Jeg vover ikke at give ham mere. -Så giv ham det igen.
Jeg misunder Dem ikke, kaptajnen er syg, 1. løjtnanten må overtage.
-lngen let situation. -Vi søger at yde vores bedste.
Hvordan beskriver De 3. løjtnanten?
Mr. Hornblower?
Han er meget fremmelig.
-Det er en måde at se det på. -Men De arbejdede godt sammen?
-lngen tegn på uoverensstemmelser? -Slet ikke, sir.
Virkelig?
Hent marinesoldaterne, så organiserer vi et forsvar.
Hvor lang tid har vi?
Der er svaret på Deres spørgsmål.
-Vi trækker os tilbage til fortet. -Marinesoldaterne beskytter os.
-Vi må vende tilbage til skibet, sir. -Nej, vi må sprænge fortet først.
Jeg har brug for en mand til at placere ladningerne.
Det vil være mig en ære at melde mig som frivillig.
-Jeg med. -Jeg er seniorofficer.
Vi har ikke brug for tre. Mr. Hornblower, jeg accepterer.
-Undskyld, sir...men formålet... -Det er vores ordre, mr. Kennedy.
Mr. Hornblower vil sikkert være enig.
Godt.
Held og lykke, mr. Hornblower.
-Horatio. -Archie.
Sir...
Mr. Hornblower.
Vi ses på Renown.
Førfangerne under dæk.
-Få styr på det. -Angående mr. Hornblower...
-Vi kan ro ind og hente ham. -Nej, jeg kan ikke undvære Dem.
-Han er jo alene. -Nej! Der er behov for Dem her.
-Archie! Er du blevet skør? -Vi mente, du kunne bruge selskab.
Mr. Hornblower.
l er fra sans og samling begge to.
Jeg vil foreslå, vi kommer væk. Her er ved at blive varmt.
-Den her vej. -Nej...
Den her vej, det er jeg sikker på.
Nu ved De, hvad det vil sige, at miste sin helt.
-Han kommer tilbage. -Selvfølgelig gør han det.
Jeg beundrer Deres blinde tillid.
-Deres sejr erfuldendt, sir. -Ja.
-Mr. Matthews, sæt kurs mod Kingston. -Skal ske, sir.
-Sir... -Hvad er der?
-Bjergtoppen, sir. -Hun sejler væk.
Det er vist det, mine herrer.
-Nej, det er ikke. Archie? -Jeg er bange for, du har ret.
-Vi må springe. -Hvem er det nu, der er gal?
-Det er vand, det brækker ikke noget. -lkke?
-Det er lettere end at spise roer. -Nej.
-Vi tællertil tre. -Jeg springer ikke i.
Jeg kan ikke svømme.
Jeg har højere rang, Styles.
Jeg kan ikke svømme!
-Rolig, vi har Dem. -De klarede det.
Kan vi sætte båden i vandet nu?
Regnede De med, at mr. Hornblower overlevede ødelæggelsen af fortet?
Ønskede De, han overlevede?
Jeg må protestere mod anklagen, den har ikke betydning for sagen.
Det er noteret. Ønskede De, mr. Hornblower skulle overleve?
Jeg sender ikke mænd i døden.
Byd dem velkommen, drenge.
Godt klaret, sir.
En gang til!
Mr. Matthews.
-Har De overvundet Deres højdeskræk? -Den var ikke nødvendig på nedvejen.
Jeg håber, De er ligeså glad for at se mig.
Han er stum af glæde.
Mr. Hornblower...
De fører kommandoen over prisefartøjerne.
De bærer ansvaret for deres sikre ankomst. Er det forstået?
Nej, nej... Jeg må hellere.
Sit, jeg beder Dem undskylde.
-Jeg adlød ikke Deres ordre. -Det ligner Dem.
De er så optagede af Dem selv alle tre og af hinanden.
-De mener, jeg er dum. -Det er ikke let føre befaling.
Jeg forventede ikke, det blev let.
Jeg forventede, jeg kunne klare det.
Hvad i alverden...
Kaptajn James Sawyer...
-Hvor længe har han været sådan? -Siden han sidst fik sin medicin.
Befri ham.
Jeg troede ikke, jeg nogensinde ville se dem igen.
Jeg ønskede ikke, det her skulle ske. Hører De?
De har brug forfrisk luft, sir.
-Alt vel? -Som i kirken.
Det glæder mig.
Det forstår jeg, med mr. Buckland på nakken af Dem... Undskyld, sir.
Men efter det i dag, fremstår han som samvittighedsløs.
Det er ikke let at føre befaling over 700 sjæle.
-Kaptajnen må kunne stole på folkene. -Det forstår jeg.
Men kaptajn Sawyer... Skal vi også ransage vores samvittighed der?
Ja, selv der.
Jeg tagerførste vagt, så kan De hvile Dem.
Tak. Væk mig ved seks slag.
Se Dem nu for, så De ikke falder ned igen.
Hvad ser De?
Spanske kvinder.
Nu er De væk.
Hvad ser De ellers?
Lad ham være i fred, mr. Hobbs, har har mistet forstanden.
-Det håber De af alle, -Jeg skubbede ham ikke.
Nej, han erfor lille. Jeg husker hans navn.
De sir, Dem kender jeg!
De er admiral de Brueys!
Nej, han døde for længe siden, kløvet i to, liggende over våbenkisten.
De må hellere føre kaptajnen tilbage til hans kahyt.
Det skal jeg, sir.
Men når kaptajnen har hvilet sig, og hans sind er klaret,-
-spørger jeg ham igen, og så vil han huske det.
Hvis ikke i dag, så i morgen eller den næste dag.
Sir...
-Taler De spansk? -Nej.
Mr. Hobbs har ret. Kaptajnen udpeger den, som skubbede.
Selvom der er admiral de Brueys. De behøver ikke frygte galgen.
Jeg frygter ikke for min egen skyld.
Men jeg står i stor gæld til to mænd her, og jeg vil gøre alt for dem.
Hvad antyder De?
Jeg ved ikke, hvem som skubbede kaptajnen, men vi var tre dernede.
Enhver af os kan have gjort det.
Og en af os bliver hængt for det.
Må ikke sove...
...må ikke sove.
Nu husker jeg det!
-Bind ham -Vi er officerskolleger.
Nej, det har vi aldrig været.
Vi er blevet taget.
Den her vej.
Jeg beklager, jeg vækkede Dem. men De ville nok selv se det.
Alle mand på dæk, hurtigt.
"Straks efter otte slag åbnede de franske fregatter ild."
"Vi varfærre end dem og underbevæbnede."
"Men i de følgende timer, genvandt vi overtaget og..."
Jeg kan ikke lade Dem huske og nå Kingston.
Jeg kan ikke lade nogen af dem hænge.
De gør bedst i at bruge begge hænder, hvis De vil udløse aftrækkeren.
Gå op langs siden.
Gør klar til at borde.
Kaptajn Sawyer!
Hobbs, fjenden er her!
Folkens herhen!
Det er et klodset våben og slet ikke noget for en dreng.
-Lad være at kalde mig dreng. -Hvad skal jeg kalde Dem? Fej?
Jeg er ikke en dreng, og jeg er ikke fej.
Og ikke et fugleskræmsel, der skal bindes af angst for sin skygge.
Der ser De? Jeg er ingen dreng.
-Og De har ikke ret til at slå mig. -Nej.
Herhen! Hobbs!
Jeg ved, hvem der skubbede mig. Her, De er al fald klar i hovedet.
Mr. Wellard...
Fyr!
Tapper dreng.
Overgiver De Dem? Obersten er død.
Læg Deres våben.
Før dem under dæk.
Tak, Styles. Det er ude med mig.
Aldrig! Sir! Mr. Bush!
-Hvordan er det med ham? -Han har brug for nål og tråd.
-Lad mig gøre mit arbejde. -De har ret, kom Styles.
Kom han sig til sidst?
-Han sagde, jeg var tapper. -Det er De?
Han vidste...
-Han vidste, hvem der skubbede. -Fortæl mig det.
Mr. Hobbs...
Det før mig ondt, hans sidste befaling blev frataget ham.
Men han var en lederskikkelse, og han faldt i kamp.
Det erforbi, sir.
-Er De såret? -Kan de se noget blod?
-Vi har taget Renown tilbage. -Ja, og jeg kan se af hvem!
Jeg hørte om Buckland... det gamle fjols.
Lad ham være i fred, Archie. Hvis du havde set ham...
-Er det dit blod? -Det er bare en skramme.
-Fangerne er bag lås og slå. -Er det dit blod, spurgte jeg?
Archie?
Det ser værre ud, end det er.
Horatio...
Så, mr. Buckland, under Deres befaling-
-vendtes modgang for en kort periode til medgang.
Hvad skete der så?
Et linjeskib falder i fangernes hænder. En katastrofe!
Mens fyren her lå og sov.
Det bliver Deres gravskrift:
"Her hviler Buckland af Renown, kaptajnen som blev fanget i en lur."
-Heldigvis var der en officer... -De mener mr. Hornblower.
Lad mig sige Dem en ting.
Jeg står her, fordi kaptajn Sawyer var ude af stand til at befale.
Han udsatte alle for livsfare.
De skal ikke sværte en af Nelsons egne til.
Jeg tier ikke.
Kaptajn Sawyer kunne ikke føre befaling af en grund.
Han faldt ikke ned i lastrummet. Han blev skubbet!
-Af hvem? -Af løjtnant Horatio Hornblower!
Er der nogen her, som kan bestyrke det?
Ja, det mener jeg, der er.
Et kys fra mig...
Judas!
lngen koldbrand. Der er intet, som et rent sår lappet af ens eget blod.
De skal nok komme Dem, mr. Bush.
De ved, hvorfor De er her. For at bestyrke et vidneudagn.
Ja, sir, jeg ville gå gennem ild og vand for kaptajn Sawyer.
Ja...
l mine øjne var han jævnbyrdig med selveste Nelson.
Ja, men tilbage til sagen.
Hvem skubbede ham. Hvem skubbede kaptajnen ned i lastrummet?
Min kaptajn...
...var en lederskikkelse og faldt i kamp.
Men jeg ved ikke, hvem som skubbede ham.
Mine herrer, jeg beder Dem aflyse krigsretten,-
-og redde en mands liv, en som villigt ofrer sit for andre,-
-og som andre med glæde ville ofre deres liv for.
Vi bør ikke hænge ham. Vi børforfremme ham.
Kaptajn Hamund?
Hvorflotilleadmiralen fører os, må vi alle gladeligt følge med.
Men den her heroiske unge mand...
Jeg er bekymret for ham.
Mr. Buckland har krænket hans ære, for hans skyld må det tilbagevises.
Vi må have en ende på det, vi må spørge, om han skubbede kaptajnen.
Og da han er en mand af ære, vil han besvare det.
Mr. Kennedy, hvem er jeg?
-Clive, de fjols. -Godt.
Horatio.
Træt ham ikke, mr. Hornblower. Jeg må forlade Dem.
Jeg ønsker Dem alt held.
Tak, dr. Clive.
-Hvornår skal du for retten igen? -l morgen, De lod mig forberede mig.
Og når De spørger, om du skubbede kaptajn Sawyer...?
Spørger du mig om det nu? Jeg svarer, når tiden er inde.
lndtil da er der ingen grund til gætværk.
-Klar. -Et...to...
-Hvor er han? -Han er oppe og omkring.
lndkald det næste vidne.
Jeg havde håbet at se ham før retssagen.
Du får ham nok at se.
Hvor er han?
Vent! Det skal gøres.
Soldat!
Jeg skubbede ham.
Jeg skubbede kaptajn Sawyer.
Vi har hørt tilstrækkeligt.
Før ham bort.
Stilhed.
Mr. Buckland?
Mr. Buckland!
Eralt i vel, sir?
Tag al den tid, De har brug for.
-Hvorfor? -Se på mig...
Der er ikke en galge i verden, som kan røre mig nu.
Det gør ikke ondt, Horatio. Lad Dem ikke sige det.
Men...jeg er bange.
-Du er den modigste mand, jeg kender. -Jeg går let i panik.
Archie... Du sprang fra en klippe med en, som ikke kan svømme,-
-og en anden, som har højdeskræk.
-Det er rigtigt. -Dengang gik du ikke panik.
Og det gør jeg heller ikke nu.
-Og ikke, da du påtog dig skylden. -Stakkels Horatio.
Så hurtig til at give, men så træg til at imod den mindste gave.
Du havde gjort det samme og andet med tusind gange.
-Men aldrig til så høj en pris. -Tag imod min gave.
Tag imod den og tag afsked.
Archie...
Det er en ære at have gjort tjeneste med dig.
Og en ære at kende dig.
Der kan du se, Det er allerede bedre.
Min kære ven...
Måske vil De læse Kingston Chronicle, før De forlader os.
"Kaptajn Sawyer, en stor ledertil det sidste."
De og mr. Bush roses højt. Snart skriver man om Dem i London.
-Mr. Kennedy nævnes ikke. -Det blev ikke anset for klogt.
Nationer har behov for helte. De får os til tro, det umulige er opnåeligt.
Kun hvis man kender deres navne.
Mr. Kennedy løb en risiko, da han skubbede kaptajn Sawyer.
Og han handlede med stor sandsynlighed rigtigt.
-Tror De, han sagde sandheden? -Jeg tror, han var en loyal mand.
Han kendte sin pligt og opfyldte den.
Og gik i graven uden sit gode navn.
-Men vi glemmer det ikke. -Nej.
Gaditana er omdøbt til Retribution.
Malingen er knapt tør, men De har udnævnt en befalingshavende.
Vil De ikke vide, hvem der får befalingen på Retribution?
Deres ordre, Orlogskaptajn.
Men mr. Bush er næstbefalende...
Accepterforfremmelsen, ellers kommer tilbuddet måske ikke igen, forstået?
Ja, sir.
Jeg ønsker Dem...
...en tryg rejse, mr. Hornblower.
Tak, sir.